Превод и субтитри: Vasilioz & Hiromi
Ясно.
Всичко свърши.
Привет, приятно ми е да се запознаем, Рудеус.
Извинявай, но кой точно си ти? - На кого мислиш, че ти приличам?
Не мога много хубаво да те видя.
Аз съм антихрист. Богът на човеците.
Ясно. Значи ти си антихрист.
Наблюдавах те.
Много интересен живот си живееш, нали така?
Значи воайор, а?
Точно! Забавен си ми, затова те наблюдавам.
Виждам, че ти е нужна помощ.
На твоя страна съм, така да знаеш.
Моя страна? Какво облекчение!
Докато не умрях ме остави да си мисля, че съм прероден в друг свят!
Сигурно е било голям кеф да ме гледаш, нали?
Не мога да вярвам на такъв като теб! - И таз добра.
Добре, ще ти дам един съвет тогава.
Срещал съм хора като теб в стария ми свят.
Такива, които уж дават съвет!
Грешиш, грешиш.
Изтърва влака за уважение и добър тон, така да знаеш!
Ако мисля позитивно над нещата, ще изпадна в още по-голямо отчаяние.
Както в момента!
Не бъркай нещата.
Говоря за този ти живот, не за предишния.
Тогава защо изглеждам така?
Това е душевната ти форма. Тялото ти е непокътнато.
Значи, когато се събудя, няма да съм в това гадно тяло?
Точно! Когато се събудиш ще си в старото си тяло.
Ясно.
Сънувам. - Точно така.
Каква щуротия само!
Душевната и физическата ти форма са различни!
Та, какво искаш точно от мен?
Да се върна в стария си свят, тъй като не съм част от този ли?
Глупости говориш.
Не мога да те изпращам извън шестте паралелни свята.
Което значи, че не си ме преродил ти, така ли?
Като цяло, не мога, но безбожния Драконов бог е добър в тези неща.
Безбожния Драконов бог ли?
Е, ще ме изслушаш ли? - Не, няма.
Защо така?
Баламосваш ме нещо. - Хайде де, повярвай ми.
Само този път, хайде. - Какво е това "само този път"?
Тук си, за да ме заблудиш с нещо. - Хубаво тогава.
В дълбоки води си нагазил, скоро ще умреш.
Умра?
Че защо?
Ами континентът на демоните е опасно място.
Едвам се намира храна, а има много чудовища.
Можеш ли да се справиш? - Почакай малко, какво имаш предвид?
Ти беше засмукан и пренесен от огромна небалансирана мана.
Небалансирана мана? За онази светлина ли говориш?
Зацепи ли сега?
Сигурен ли си, че ще успееш да се справиш със ситуацията?
Хубаво! Разбрах те.
Давай, казвай, каквото ще казваш.
Добре.
Започвам.
Рудеус,
слушай внимателно.
Щом се събудиш, пред теб ще се появи един мъж.
Довери му се.
Освен това...
му подай ръка. Спаси го.
Превод и субтитри: Vasilioz & Hiromi
Слава Богу.
Къде е Гилейн?
Гилейн?
Сюпърт?
Добро утро.
Бог ли те изпрати?
Не разбирам въпроса ти?
Вие двамата паднахте от небето. Човешките деца са крехки твари.
Накладох огън, за да ви стопля.
Ти ни спаси. Благодаря ти.
Имаше ли още някого до нас, например получовек?
Само вас двамата намерих.
Разбирам.
Не се ли страхуваш от мен?
Ти ни спаси. Ще е обидно да се страхувам от теб.
Странно хлапе си ти.
Аз се казвам Рудеус Грейрат.
Руйджерд Спердия.
Извини ме за момент.
Къде се намираме?
Биегоя, най-североизточната част на континента на демоните.
Изглежда сме много далеч от вкъщи.
Колко ли време ще ни отнеме докато се приберем?
Какво търсите на такова място?
Бяхме засмукани от огромна, небалансирана мана.
Не го мисли. Обещавам, че ще ви заведа до родния ви град.
Оставя ли ви, това ще навреди на репутацията на племето Сюпърт.
Естествено, че името на племето ми вече е оплюто.
Добро утро, Ерис. Това е...
Сюпърт! Това е Сюпърт!
Недей! Страх ме е! Страх ме е!
Гилейн! Гилейн! Защо не ми отговаряш?
Съжалявам, Рудеус! Съжалявам! Съжалявам, че бях лоша към теб!
Прости ми, че не спазих обещанието си!
Съжалявам!
Ето това е нормална реакция. - Да не съм сбъркан нещо?
Има нещо такова.
Ала...
не в лошия смисъл.
Приятно...
ми е да се запознаем.
Аз съм Ерис Бобобореяс Грейрат.
Ерис Бобобореяс Грейрат? - Не! Бореяс!
Само заеквах!
Съжалявам.
Казвам се Руйджерд Спердия.
Можем да сме приятели, стига да се разбираме помежду си.
Майка е голяма лъжкиня!
Тя казва, че Сюпъртите ще ме изядат, ако стоя до късно.
Значи си се правила, че спиш ли? - Не се прави на много умен!
Руйджерд може да ти бъде приятел, ако го помолиш.
Ама...
Руйджерд, включи се в разговора.
Добре.
Нека бъдем приятели, Ерис.
Щом настояваш! Нека бъдем приятели!
И така двамата станаха добри приятели.
Ерис спря да се страхува, но продължи да бъде груба, а Руйджерд само кимаше.
Кой казва, че Сюпъртите имали къс фитил?
Закотвени сме в тази странна пустош.
Тепърва ни предстои голямо пътуване.
Трябва да прибера Ерис жива и здрава.
Континентът на демоните! Оттук започва приключението ни!
Казах ви да не се разхождате.
Как разбра, че там има чудовища, без да си го видял?
Мога да ги виждам с окото на челото си.
Много е полезно!
Не винаги съм го искал. - Няма проблем, взимам го!
Сваляй го! - Не става така.
Надявам се, че се шегуваш.
Ако имах меч, щях и аз да се бия!
А аз ползвам магия. Може да ни е от полза.
Децата не трябва да се притесняват за това.
Просто бъдете в безопасност с брат си.
Той не ми е брат! Аз съм каката в случая!
Така ли? Извинявай.
Горкият Руйджерд.
Вижда се. - Има село.
Не мога да ги пусна, подозрителни са.
Ще изоставиш невръстни деца?
Ройн, бяха попаднали в инцидент и сега са захвърлени насред пустинята.
Ей, за какво си говорят?
Каза, че сме подозрителни и няма да ни пусне.
Не може.
Ройн,
ти да не...
Ще извика старейшината.
Може да ви пусне като говорим с него.
Телепатия.
В племето Мигурд могат да комуникират от разстояние.
Племето Мигурд.
Насам, старейшино.
Това ли са децата?
Добър ден, казвам се Рудеус Грейрат.
Вежлив си, младежо.
Радвам се, че научих езика им.
Аз съм старейшината, Рокс.
Как се сдоби с този талисман?
Говори на човешки?
Учителката ми го даде.
Учителката ти?
Казва се Рокси. - Рокси.
Нещо лошо ли казах?
Рокси.
Рокси...
се казва дъщеря ми!
Това е родното й място?
Рудеус, има нещо странно в нивата.
Погледни натам. Това са черупки от костенурки.
Една Рокси,
две роксита,
три, четири роксита.
Успокой нервите. Моята богиня е...
Рокси
не си е идвала от цели двайсет години.
Двайсет години?
До колко години живеете?
До двеста, ако сме живи и здрави.
Тази година...
ще направи 44, ако не се лъжа.
Рокси е добре, нали?
Разбира се, че да.
Къде е в момента? - В кралство Широне.
Значи е добре? - Така мисля.
Разбирам.
Стига да е добре.
Благодаря ти, Господи.
Татко.
Чудя се дали Паул и останалите щяха да се разплачат,
ако знаеха, че сме в добре.
Ясно.
Миналата вечер видяхме падащи звезди от небесата
и разбрахме, че нещо не е както трябва.
Благодаря за храната.
Какво се случва?
Изглеждате близки. - Точно така.
Как планирате да се върнете?
Ще ги придружа. Оставя ли ги сами, ще умрат.
И какво ще правиш с тях по пътя?
Какво друго? Просто ще ги защитавам и изпратя до дома им.
Ала на теб ти е забранено да влизаш в градове.
Не можеш ли?
Ще им помогна на всяка цена.
Дори да значи, че ще трябва да убия някого.
Както винаги си сляп, когато се отнася за грижа на деца.
Не минаха ли десетина години, откакто спаси онова дете?
Ще успее ли планът ти само чрез груба сила?
Какъв е планът?
Планът му е да промени лошата слава на Сюпъртите.
Малко е невъзможно.
Дори и Рокси ме предупреди.
Страхът от Сюпъртите е вкоренен от много отдавна.
Само по погледа на Ерис си личеше.
Чух, че Сюпъртите са нападали всички племена във войната.
Вярно ли е? - Долни лъжи!
Самата истина е съвсем друга.
Всичко беше планирано от Лаплас.
Лаплас?
Той ни предаде.
Може ли да ми разкажеш повече?
И в този миг
чух какви ли не разкази от тъмната история за нашия свят.
Копия?
Да.
Даде ни копия по време на войната.
Нашите копия са като нашите души.
Някои от нас отказват да си сменят копието с друго.
Това беше преди цели 400 години.
Прословутият герой, Лаплас, обединил демоните и извоювал свободата на хората.
A Сюпъртите се били редом с него.
И в края на краищата Сюпъртите приели копията, дадени им от Лаплас.
Копията бяха силни.
Сякаш нямаха равни по себе си,
ала ние започнахме да се променяме малко по малко.
Преди да се осъзнаем, вече нападахме приятели и познати.
Но никой не подозираше.
Дори не забелязвахме.
А после
убивахме всеки, когото видехме.
А накрая,
убихме родителите, жените, братята, сестрите си,
дори и собствените ни деца.
Това копие символизира душата на клетия ми син,
който даде живота си, за да ме спаси от собственото ми проклятие.
Позорът на племето е нашето наказание затова,
че приехме копията на Лаплас и му се доверихме.
И затова, като водач на племето, трябва да изчистя името ни.
400 години.
Бил е сам през цялото това време?
Имал ли е съжаления? Нещастен ли е бил?
Съжаления?
Вече разбирам.
Ако човешко дете ти помогне,
може и да се промени нещо.
Ще ти помогна.
Обещавам.
Ще направя всичко по силите си!
Благодаря ти.
Тръгвате ли? - Да.
А коя е тя? - Жена ми.
Казвам се Рокари.
Майката на учителката ми?
Толкова сте млада.
Не е така. На сто и две години съм.
Все още сте млада.
Ако видиш Рокси, кажи й да ни посети някой път.
Непременно.
Мога ли да Ви приема като мой тъст?
Не може. - Добре!
Шегата настрана. Ползвай това, ако се наложи.
Вземи и това.
Благодаря ти, че ни каза, че е добре. Приеми го за отплата.
Благодаря.
Благодаря за топлото гостоприемство.
Моля.
Обещах, че ще му помогна.
Старото ми аз би се изсмяло на историята му.
Но вчера му се доверих.
Историята му ме грабна.
Той ще ни пази навън, а ние ще му помогнем в града.
Взаимно ще си помагаме.
С нетърпение очаквам пътуването ни.
Да.